Пам’ятка для батьків
•	Виховуємо у дошкільника свідоме ставлення до себе 
•	Привчаємо дитину уважно ставитися до себе, виявляти інтерес до своїх особливостей, станів, якостей, поведінки, результатів праці тощо.
•	Вправляємо в умінні спостерігати за собою в різних життєвих ситуаціях, порівнювати різні враження про себе, радіти більшості з них.
•	Надаємо перевагу запитальній формі звернень до дитини: "А ти як вважаеш?", "Якої ти думки про це?", "Ти зі мною згоден?", "Чому так?", "Чому ні?" тощо.
•	З розумінням ставимось до намагань малюка з'ясувати в дорослого, чому слід виконувати те чи інше завдання, яка з цього користь для нього самого та інших людей.
•	Культивуємо самостійну поведінку: прийняття власного рішення, відповідальність за його наслідки, об'єктивну оцінку результатів своєї праці, якостей, вчинків, надання комуь-чомусь переваг та відмова від них.
•	Надаємо часом дошкільникові можливість самому обирати вид діяльності, складність варіанта та спосіб виконання, манеру оформлення кінцевого продукта.
•	Привчаємо виробляти прогностичне та ретроспективне самооцінне судження, сприяємо формуванню позитивного образу - Я, підтримуємо віру дитини в себе, висловлюємо довіру до її можливостей та намірів.
•	Заохочуємо робити припущення, обгрунтовувати та висловлювати власну думку.
•	Завжди відповідаємо на запитання дитини, не уникаємо складних, незручних для себе.
•	Надаємо вихованцю можливість усамітнитися, засередитися на своїх думках і переживаннях, поважаємо його прагнення розпорядитися собою на власний розсуд.
Плекаємо мовленнєву особистість
•	Дбаємо про розвиток мовленої особистості, намагаємося не уподібнювати зайняття з мови урокам.
•	Ставимося до слова не лише як до інструмента відтворення почутої від дорослого мови, а як до дійства розкриття свого внутрішнього світу, свого ставлення до людей, що навколо та самої себе.
•	Пам'ятаємо: слово - категорія індивідуальна, різні характеристики мовленнєвої діяльності притаманні дівчаткам та хлопчикам, "жуйками" та "млявчикам", розкутим та сором'язливим малюкам.
•	Диференціюємо поняття "мова" та "мовлення"; надаємо пріоритет мовленнєвому розвитку дошкільнят, навчаємо їх висловлюватися, передавати словом різноманітні життєві враження.
•	Намагаємося не вказувати щоразу дитині на мовленнєві недоліки та вади, повсякчас виправляти недоречності або помилки: мова - не самоціль, а важливий засіб спілкування.
•	Не орієнтуємося на активний словник як на основний показник мовленнєвого розвтику дошкільника. Пасивний словник може лишитися неоціненним, тоді як саме він є важливим показником особистісного ставлення вихованця.
•	Розвиваємо мовленнєву особистість у широкому життєвому контексті.
•	Не центруємося на проблемі "навчити читати", бо ж навчений не означає "розумніший" чи "щасливіший" за інших. Якщо дитина схильна до читання - вчимо її цього та радіємо разом з нею; не хоче - терпляче чекаємо, заохочуємо, запрошуємо, не вдаємося до примусу. Головне - розуміти, що навчаються читати усі, а от чи полюбить дитина читати, чи зможе винести для себе щось корисне з примусового читання?

Сприяємо фізичному зростанню дошкільника
•	Пов'язуємо фізичне не лише з розвитком м'язів, а й з предметно-практичною діяльністю дитини.
•	Спокійно розглядаємо разом з дитиною людське тіло, повідомляємо елементарну інформацію про призначення різних його частин, органів.
•	Говоримо дитині правду (адаптовану для віку) про зародження нового життя, призначення статевих органів, про взаємини чоловіка та жінки, навчаємо диференціювати статеву належність людини.
•	Навчаємо малюка орієнтуватись в основних ознаках здоров'я та хвороби, самостійно виявляти їх, повідомляти дорослому про нездужання та незлагоду.
•	Вчимо орієнтуватися в безпечному-небезпечному, корисному-шкідливому, для життя і здоров'я; обігруємо непрості життєві ситуації, пропонуємо дитині апробувати елементарні способи виходу з них.
•	Виховуємо основні фізичні якості: вправніть, витривалість, доступні вікові силу та швидкість, схильність до рухової активності.
•	Підтримуємо інтерес дитини до здорового способу життя, виробляємо в неї звички протистояти нездоровим впливам.
•	Привчаємо розуміти значення міцного здоров'я, виховуємо бажання берегти, підтримувати, доступними способами поліпшувати його.

Громадянське виховання

•	Обов'язок - громадянська необхідність відповідати за свої дії, вчинки. Видатний німецький мислитель Г. Гегель відокремив чотири різновиди обов'язків:
•	Обов'язок перед самим собою;
•	Перед сім'єю;
•	Перед  державою;
•	Перед іншими людьми.
Які ж обов'язки мають діти, чи взаємопов'язані права та обов'язки? От на що пропонував звернути увагу видатний педагог В. Сухомлинський:
Десять НЕ МОЖНА Сухомлинського:
•	не можна байдикувати, коли всі працюють;
•	не можна сміятися над старістю;
•	не можна вступати в суперечки з дорослими;
•	не можна виявляти невдоволення через те, що в тебе немає якоїсь речі;
•	не можна допускати, щоб мати давала тобі те, що вона не може дати собі;
•	не можна робити те, що засуджують старші;
•	не можна залишати літню людину самотньою, якщо в неї немає нікого, крім тебе;
•	не можна збиратися в дорогу, не спитавши дозволу дорослих;
•	не можна сидіти обідати, не запросивши старшого;
•	не можна чекати, доки з тобою привітається старший, ти повинен привітатися першим.